- Jag såg dig. - Du spionerade på mig.
- Jag gick bara förbi. - Jag jobbar på andra sidan av stan.
- Säg sanningen, bara. - Okej.
- Är du säker? - Ja. Nej.
- Jag har träffat nån. - Jag trodde att jag var din "nån".
- Jag måste få tänka. - Vi har precis flyttat ihop.
Jag hämtar mina saker när du har lugnat dig.
Lugnat mig? Jag är helt lugn. Se själv!
Söta lilla vän.
Varsågod, min vän.
Som dog...
Mår ni bra?
- Ja. - Det är lite varmt.
- Vilken utsökt kaka. - Den ser god ut.
Var i hela världen har du varit? Du missade jordfästningen.
Farmors vän Duncan måste läsa ditt stycke och hade glömt glasögonen.
- Jag är verkligen ledsen. - Sarah.
- Har du klänningen på bak och fram? - Ja, det är väldigt modernt.
Kom och hjälp till. De inhalerar verkligen te.
Vad gör den där här? Den ser löjlig ut.
Det stod på farmors önskelista. Han kom åtminstone i tid.
- Var är toaletten? - Helt galet.
- Pappa. - Skruttan.
- Mår du bra? - Ja, vännen.
- Mot oändligheten och vidare! - Moster Sarah!
Toaletten är inte ditåt. - Jaha, det är här ni gömmer er.
- Bör vi verkligen se på tv idag? - Det är tråkigt för dem, Caroline.
Deras moster njuter av sina systerbarn.
Mamma sa till pappa att du kommer att vara helt ensam när du blir gammal.
När du dör kommer vi bara hitta ditt skelett och en massa feta katter.
Får jag be om er uppmärksamhet?
Mor skrev testamente, men ville att jag skulle läsa hennes önskningar.
Följande personer ska åka hem till henne och välja en souvenir.
Då läser jag. "Archibald, min revisor. Angela."
- Kunde inte din kille vara ledig? - Det är slut mellan oss.
Inte en till, Sarah. Vad ska vi göra med dig?
Jag gillar korta romanser.
Det var kanske bäst, trots allt. Jag var inte så förtjust i honom.
Om bara folk kunde säga det, och inte vänta tills det är slut.
- Jag ville inte lägga mig i. - Det vore första gången.
Jag fick förresten jobbet som engelsklärare.
Daneman-skolan.
Så synd att du hoppade av juriststudierna för att bli lärare.
- Din syster är advokat, och mamma. - Som om jag inte visste det.
- Och du... - Fick skönheten?
Den jäkla hunden!
"Rupert, min frisörs vän."
- Sluta! - Du milde!
"Slutligen lämnar jag till Sarah min allra käraste ägodel."
Så fint. Hon visste att jag älskade Fabergé-broschen.
- "Min älskade Patrick." - Va?
- Är du säker? - Du har ärvt hennes mops Patrick.
- Så fint. - Nej.
Hon skrev: "De passar bra ihop."
- Nu behöver jag en whisky. - Nej, vi passar inte ihop.
Pappa?
Nej, nej, nej. Andra hållet.
Så där, ja. Och backa. Backa. Alla tiders.
- Jag vet vad jag gör. - Stopp!
- Vad tänkte hon? - Får vi honom?
- Nej, er mor är allergisk. - Det måste vara en cockerpoo.
- Kan vi få en sån? - Nej.
Jag har för mycket att göra. Det vore en sak till att ta hand om.
- Kan inte ni ta honom? - Nej.
Det tar veckor för Snowy att hämta sig, om vi hittar honom.
- Snälla? - Ledsen, skruttan.
Hur tänkte farmor? Jag bor i en lägenhet och får inte ha husdjur.
Hyresvärden blir tokig. Och jag börjar ett nytt jobb-
- och jag tycker inte om hundar. Jag vill inte ha nån hund.
Kan inte nån av er ta honom?
Fantastiskt.
Vad då?
Sluta titta på mig. Det var inte min idé.
- Hej då. - Kör försiktigt, vännen.
Det här är redan hemskt.
Titta ut genom fönstret. Det är ett slott.
DJURAFFÄR
Kaninragu? 3,99 pund? Det är säkert samma sak i alla ändå.
Lägg tillbaka den. Visa mig var du tog den.
Ursäkta, den är inte min. Hur hamnade den där?
En liten sötnos har nog lagt i den, så att mamma har godbitar hemma.
- Han kan få lite av mammas choklad. - Choklad är giftigt för dem.
Jaså? Mer till mamma, då.
Det här är läskigt. Är det min körning?
Sluta.
Försök att inte dra uppmärksamhet till dig.
Hej.
- Hyran ska in på torsdag. - Ha en trevlig kväll.
Först ska du ur de här kläderna, sen ger jag bort dig på Facebook.
Hoppas inte grannarna kommer på oss.
Jag menar det. Ett skall på fel plats så hamnar vi båda i parken.
Det låter trevligt, men det är det inte.
Patrick.
Klockan är sex.
Då så.
Så där, ha så skoj.
Kom igen, jag trodde att du var desperat.
Nu måste jag kissa.
- Herregud! - Vad gör du här?
Ursäkta, jag väntade mig inte sällskap.
- En annan brottsling, ser jag. - Man vet aldrig vem som anger en.
- Namn? - Sarah Jessica Rosemary Francis.
- Nej, din hund. - Patrick. Han är inte min hund.
Jag har ärvt honom. Jag ska hitta ett hem åt honom.
Du kan inte bara ge honom till första bästa.
Jag är lärare. Han kan inte vara ensam.
- Du kommer nog på nåt. - Tack.
Duktig flicka.
- Du har inte bott här så länge. - Jag är nyinflyttad.
- Varsågod. - Nej tack.
Det är till hunden. Du måste ta upp Patricks bajs.
- Visst, ja. - Jag heter Celia, och det är Wendy.
- Vi måste gå. - Vi ses. Eller inte.
Så äckligt, Patrick.
Jag visste att det var en dålig idé.
Jag sa det, men lyssnade de?
En sak till och du åker till djurhemmet. Jag har fått nog.
Så äckligt! Vad är det med dig?
Det är mat. Om du var hungrig skulle du äta upp det.
Patrick.
Patrick?
Patrick! Jag har precis bytt sängkläder.
Nej.
Farmor skämde bort mig, men här gäller andra regler.
Kylskåpet är förbjudet.
En promenad kanske vässar aptiten.
Om vi har tur blir du utmattad.
Patrick, fot.
- Patrick. Patrick! - Koppla den där!
Förlåt. Vad gör du? Patrick!
Kom hit, Patrick! Jag menar det! Kom hit!
Å gud. Patrick!
Kom hit. Duktig hund.
Okej, stanna där.
Duktig hund. Stanna där.
Din... Stanna där.
Å, nej.
Varför, farmor? Jag besökte dig när jag hade tid.
Jag avbröt dig inte, fast jag hade hört dina historier 20 gånger.
Vad har jag gjort för fel?
- Kan det här vara din, kanske? - Typ. Eländiga hund.
Tack för att du fick honom. En sån katastrof.
Jag har fått min farmors hund. Jag hatar hundar.
- Du hatar inte hundar. - Nej, kanske bara den här.
- Hur länge ska du ha honom? - Han är nio och irriterande frisk.
- Kanske fem år, om du har tur. - Man får mindre för väpnat rån.
Det är bara uppvärmning. Det är som i alla andra förhållanden.
Om ett par veckor väntar han sig att jag plockar upp hans kalsonger.
Ni börjar lita på varann, sen kan du inte leva utan honom.
Vi har haft väldigt olika förhållanden, men jag ska försöka.
Ge inte upp för lätt. Han är en söt liten herre.
- Ska jag hjälpa dig till bilen? - Tack, men jag väntar lite.
I fall de andra stenar mig.
Ha honom i koppel. Han är man, han behöver tydliga instruktioner.
- Det ska jag. Tack. - Vi ses.
De flesta kommer med en kanin. Bra jobbat, Patrick.
Om ett par veckor väntar han sig att jag plockar upp hans kalsonger.
Nej, Patrick. Inte på möblerna.
Det är en del av de nya reglerna. Det är första skoldagen imorgon.
Du får stanna här och underhålla dig själv, och önska mig lycka till.
Tack för stödet.
Nej, nej, nej!
Nej, nej, nej. Jag kommer för sent första dagen.
Jag kommer, men skynda dig.
Vad har du ätit, Patrick? Så vidrigt.
Å gud. Vänta.
Kul att det kommer ut ur båda ändarna.
Nej, Patrick.
Kom hit. Å, nej.
Patrick. Kom hit.
Kom nu. Duktig hund.
Kom nu, Patrick. Duktig hund.
Patrick. Duktig hund.
Vad är det här? Kom nu. Ja, ja, ja. Kom nu.
Patrick! Kom hit!
Patrick, jag är väldigt arg!
Om du inte kommer nu får jag sparken på min första dag-
- och får bo i en kartong under en bro-
- och ingen kommer att älska mig och mitt liv tar slut.
Där fick jag dig.
Jag kommer tillbaka halv fem. Rör inget.
Och spring.
Ursäkta.
Sluta, Spike!
Ursäkta. Ner.
God morgon.
Okej.
Det funkar alltid. God morgon. Sitt ner.
Jag är miss Francis, er nya engelsklärare.
Kan ni presentera er, är ni snälla?
Okej, hur stavar du det?
Jag fick inte tag i nån annan.
Miss Francis får garanterat disciplinproblem.
- Välkommen. - Tack.
Vi har inte träffats. Sarah Francis, med disciplin som huvudämne.
Då så. Vi ses senare.
Stort misstag.
Du måste vara den nya tjejen, Sarah. Jag heter Becky. Följ med.
- Ursäkta mig. - Peters tycker inte om förändring.
Ryck upp dig, Maureen. Det här är Sarah, engelsklärare.
Vill du ha en kaka? Din klass har bakat dem.
- De är stenhårda. - De måste vara bättre på engelska.
- Vad tror du att jag undervisar i? - Få se. Ekonomi.
- Nära. Idrottslärare. - Jag anade det.
Jag planerar ett välgörenhetslopp. Kan du få din klass att vara med?
- Hur skulle jag göra det? - Genom att vara med själv.
Ledsen, jag springer inte.
Det är likadant med simning. Jag kommer ingen vart.
Och jag hade svårt att få klassen att läsa första sidan av "Jane Eyre".
- Så det blir svårt. - Det är bara fem kilometer.
- Det är nästan ett maraton. - Nej.
Man springer genom parken, uppför backen och tillbaka hit.
- Sa du "upp för backen"? - Ett nej betyder en förhandling.
Då har du nog mött din överman.
- Ledsen. - Jag hittar nån med starka tänder.
En kaka?
Älskling, jag är hemma.
Å, nej.
Du förstör mitt liv, grabben.
Det var svårt nog utan dig, men det är omöjligt med dig.
- Det där kan du inte göra igen. - Kom in.
Varje gång ett djur gick förbi ylade han som en galning.
- Jag är rädd att du får ett brev. - Vill du ha ett kopp te?
Nej. Gå ut med honom, det måste du när han har varit ensam hela dagen.
Det tänkte jag precis göra.
Jag ska lösa det, men kan du passa honom imorgon?
Nej, han är otroligt ouppfostrad.
Han behöver sällskap. Det skulle verkligen hjälpa mig.
- Kan vi prova? Snälla? - Bara imorgon, men lös det!
Det ska jag, tack Celia. Jag är skyldig dig en tjänst.
Om du inte uppför dig imorgon åker du till ett djurhem.
- Jag kommer! - Hej.
Jag är osäker på det här. Wendy och jag lever ett lugnt liv.
Patrick uppför sig väldigt väl. Min farmor var otroligt sträng.
Jag är tillbaka halv fem. - Säg tack och erbjud dig att diska.
Kom nu. Mamma överger dig.
Kom in, du.
Jane Eyre, huvudpersonen.
Tack.
Det är aldrig hunden. Det är alltid ägaren.
Slagsmål!
Bort med dig. Sluta nu.
Ni borde skämmas.
Å, nej. Vad har du gjort?
Min söta vän.
Det gör jag aldrig igen. Här är hans halsband. Adjö.
Jag är hemskt ledsen.
- Hej. - Hej.
- Förlåt. - Jösses.
Förlåt. Det är säkert vårt fel.
Nu förlovar vi oss snart.
- Han är söt. - Söt? Vänta bara.
- Varför skaffade du dig en hund? - För att få sällskap, och motion.
Såna här stunder, när man är ute och går.
Du har aldrig velat lämna honom på ett djurhem?
- Vad har han förstört? - Mitt liv.
Hur länge har du haft honom?
För länge. Jag ärvde honom av min farmor.
- Hon kanske hade sina skäl. - Hon var 92, så det tror jag inte.
- Håll ut, tycker jag. - Varför då?
Hur ska du annars få leka Twister med en främling i parken?
- Jag heter Ben. - Sarah.
- Det här är Scout. - Som i "Dödssynden".
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Kom nu, Scout.
Det måste jag säga. Du är en killmagnet.
Okej, då. Men bara ikväll.
Patrick, vad ska jag göra med dig?
Jag kommer nog på nåt.
Härligt.
VAKTMÄSTARE
- Kan jag hjälpa dig? - Sarah Francis, ny engelskalärare.
- Kan vi sluta ett avtal? - Vad vill du?
- Kan du passa min hund idag? - Nej.
- Du får 10 pund. - 40.
Vad? Han ska bara sitta här och kanske rastas efter lunch.
- Då blir det 50. - Va?
Nu är det 60.
Vad sägs om att vi har pyjamasparty, och går och shoppar efter skolan?
Det ordnar sig. Fröken är här.
- Mår du bra? - Ja.
Hjälp mig inte, nu. Du heter Vikki, va?
Jag har bara varit här en vecka, och jag har också lust att gråta.
- Vill du prata om det? - Nej, tack.
Så du blir vän med eleverna redan? Så modernt.
Jag såg det där.
Vad är det med Rochester som gör honom perfekt för Jane Eyre?
- Varför kan hon inte glömma honom? - Hans tighta byxor?
Vad är det med er? Varför vägrar ni läsa era böcker?
- Det gäller era slutbetyg. - Den är trist.
Då så. Nej.
Jag tittade på Jane Eyre. Charlotte har inte gett oss bilder.
Okej, då försöker vi det här. Janes föräldrar biter i gräset, borta.
Jane ska bo hos sin moster, mrs Reed, som är en gammal häxa.
Sen blir hon inlåst tillsammans med sin döde morbrors spöke.
Kom in.
Här är din hund.
Kan vi prata om det vid lunch?
Den här lilla hunden har ätit upp min lunch.
- Jag köper en smörgås åt dig. - Och en påse chips och en Snickers.
En Snickers? Jäklar.
- Vad är det? - Choklad är giftigt för hundar.
- Mikey, hitta närmaste veterinär. - Den ligger på huvudgatan, 425.
- Ring och berätta vad som har hänt. - Skynda dig, miss.
- Vi läser det första kapitlet. - Tack.
Skynda dig!
- Lägg av! - Vill du vara lärare?
Det räcker inte, Diana. Du har vetat det i minst två veckor.
- Har du en hund under armen? - Ja.
Husdjur är inte tillåtna på skolan. Vart ska du med hunden?
- Vi ska göra ett biologiexperiment. - Har de fått slut på grodor?
Han har ätit choklad. Han ska till veterinären.
- Vem håller koll på din klass? - Det gör Vikki Andrews. De läser.
- Jaså? - Ja. Vikki är en förnuftig ung dam.
- Vad har du emot mig? - Jag har inget emot dig.
Jo, det har du. Du har varit hemsk. Vad har jag gjort dig?
- För att vara ärlig... - Ja, var ärlig.
Inte för ärlig, men fortsätt.
Jag tycker om lärare som kan göra en klass disciplinerad och fokuserad.
Din typ vill bara vara vänner, och det fungerar inte här.
Du vet inget om mig eller mina metoder.
Gå till min klass och se hur ansvarsfulla mina elever kan vara.
- Jag är tillbaka till lunch. - Se till att du är det.
Det sa jag ju precis att jag är. Skithög.
- Jag hörde det där! - Det var meningen.
Två minuter. Kom ihåg att rekordet är tre minuter och fem sekunder.
Tack. Patrick Francis.
Du säger hundens namn. Så gulligt.
- Patrick Francis här. - Följ med.
- Jagar han fortfarande hjortar? - Nej, nu äter han choklad.
- Du vet väl att choklad är... - Giftigt, ja. Det var ett misstag.
- Hur går det? - Generellt eller med Patrick?
- Vi kan väl börja med Patrick. - Han äter allt annat än sin mat.
Jag har ingen som kan passa honom och blir snart uppsagd från min lägenhet-
- för att man inte får ha husdjur där, men annars är det bra.
Det är nog inte så farligt. - Du vill väl inte magpumpas, va?
- Se till att han dricker mycket. - Tack.
- Säg tack, Patrick. Tack. - Det var så lite.
- Vad kostar det? - Inget.
Han vill bara veta hur det går och om du vill äta middag nån kväll.
Så underligt, så brukar inte jag göra affärer.
- Ska jag betala maten? - Det vet jag inte.
- Hej då. - Hej då.
Muffin Bigwood.
- Häftigt. - Han skrev det till receptionisten.
Det är som nåt i en roman.
Är det inte lite otäckt?
Jag träffar alltid mina killar på nätet, så det känns normalt.
- Hur gick det hos veterinären? - Bättre än väntat.
- Vad är så roligt? - Inget.
- En eclair? - Nej tack, Maureen.
John? Bra gjort.
Miss Francis, du är den enda läraren som inte deltar i välgörenhetsloppet.
Mrs Phillips gillar nog inte att en ny lärare inte deltar i aktiviteter.
Du har fel. Sarah anmälde sig i morse.
Hon springer till förmån för sin favoritorganisation.
- Mopsarnas... - Skyddsförening.
Det låter bra.
Vad har du gjort? Jag kan inte springa fem kilometer.
- Jag står inte ut med hans dryghet. - Det här är hemskt.
- Är du med, Maureen? - Jag är undantagen.
- Hur då? - Astma.
- Kunde inte jag få en fejksjukdom? - Det var det första jag kom på.
- Vill du ha en eclair till? - Nej, jag ska springa fem kilometer.
- Kom igen. - Underbart.
Avgångsklassens franska bakelser. Jag måste smaka, fast jag inte borde.
- Då kör vi. - Jag kan inte.
- Jag klarar inte sånt här. - Ledsen, men du måste.
Om jag ska göra det här så ska du göra det här.
Kom nu, Francis.
Kan vi inte gå och shoppa? Gillar du att shoppa, Becky?
- Kom igen! - Å, gud.
- Kan du sakta ner? - Man måste satsa för att vinna.
- Jag slår snart ihjäl dig. - Du kommer att tacka mig för det här.
Jag har många ord på lut, men "tack" är inte ett av dem.
- God morgon, Sarah. - God morgon.
Jane gör sig klar för sin stora dag. Klänningen och tårtan är klara.
Brudtärnorna fixar sina sprejbrännor.
Plötsligt säger en kille att Rochester redan är gift.
En oväntad vändning. Det visar sig att hans fru är inlåst på vinden.
Rochester säger att de tyvärr inte kan gifta sig-
- men frågar om hon vill bli hans inofficiella fru.
- Som Spikes pappa. - Håll käften.
Jane älskar honom, så vad gör hon? Vikki?
Jane flyr, för hon har bra moral. Han har avgett äktenskapslöften-
- och även om det krossar henne kan hon inte vara med en gift man.
Varför betyder äktenskapet så mycket? Varför sätter hon principerna först?
Varför betyder äktenskapet allt?
Det gör det inte. Det spelar för fan ingen roll.
Det är inte ert fel. Jag hämtar henne.
Vi fortsätter, då. Upp med händerna.
Patrick? Är det en hand?
Vi blir vräkta. Han har fått reda på Wendy.
Kom in.
Jag har ingenstans att ta vägen.
Jag har bott här i åratal. Alla mina vänner bor här. Vad ska jag göra?
Det är vårt fel. Jag berättar att det är Patrick som orsakar besvär.
- Så kan du och Wendy stanna här. - Tack, Sarah.
Jag hittar inget nytt hem åt honom ändå. Ingen vill ha en äldre hund.
- Vi hittar nånstans att bo. - Var då?
Det finns alltid bänkar i parken. Jag börjar gilla parken.
- Å, nej. - Jag skojar bara.
- Kom då. - Hej.
- Har du precis kommit? - Jag ska precis åka.
Å, nej.
Å, gud.
Allt som kan gå fel går fel.
- Jag har uppsatser att rätta. - Vänta lite.
Det är vad man får av en ungdom på glid.
- Ledsen. Den är öppen. - Tack.
- Det var så lite.
- Är det lite för mycket? - Nej, den klär dig.
- Jag vill inte överdriva. - Prova den här.
- Då ser du häftig ut. - Han kanske föredrar flitig.
Har du glasögon? Inte? Ta på dig jackan, då.
Ja. Ja, det där gillar jag. Vilken tuff brud.
- Vart ska ni? - Stället vid bron.
- Det är dyrt. Betalar han? - Det hoppas jag.
Jag är hemlös, sen Patrick aviserade för hyresvärden att han bor här.
- Jag kanske kan hjälpa dig. - Kan du?
Min bror vill hyra ut sin bostad. Är du intresserad?
- Om jag är intresserad? - Härligt.
- De här? - Ja. Ta på dem.
Hej. Ett bord för två. Under namnet Oliver.
- Den här vägen. - Ska jag ta jackan?
- Nej, den är en del av stilen. - Förlåt.
- Tack. - Här är bordet.
- Ledsen. - Det gör inget.
- Förlåt mig. - Jag har övat mig på origami.
- Vad då? - Höll du på att rädda ett liv?
"Hämta en påse plasma och ge mig peangen."
Nej, jag tittade på Game of Thrones och glömde bort tiden.
- Har ni bestämt er? - Det vanliga, tack.
- Vad är det vanliga? - Churrasco de Lomo.
- Med pommes frites och en Malbec. - Det låter gott.
- Jag tar gärna en biff. - Det är en biff.
- Jaha, jag tar gärna samma sak. - Röd, tack.
- Genomstekt. - Den ska vara röd. Tro mig.
Okej.
Jag har alltid älskat naturvetenskap. Jag hade A i kemi, biologi och fysik.
Jag kunde ha gjort vad som helst. Men min pappa och bröder är läkare.
Jag skulle också bli det. Men jag gjorde uppror och blev veterinär.
- Jag tjänar mer än min bror. - Vi gör det inte för pengarna, va?
Man måste läsa ett år längre, för patienterna kan ju inte prata.
Har du nånsin blivit biten av en dobermann?
Han ville nog berätta nåt.
Nog om mig. Berätta om dig. Berätta om Sarah Francis.
- Vill ni ha dessert? - Sarah? Dessert eller ost?
- Nej tack. - Då tar vi notan, tack.
- Jag kommer strax. - Tack.
- Ska vi dela på den? - Ja.
- Får jag följa dig hem? - Visst, tack.
Du kan titta till din patient.
Jag har en oskriven regel om-
- att jag inte ser efter mina dejters husdjur, oavsett hur söta de är.
Jag är bra på sport också. Min kropp är helt naturlig.
- Jag behöver inte ens jobba på det. - Otroligt.
Kan vi dricka kaffe en annan gång? Jag är lite trött.
- Är du säker? - Det har varit en trevlig kväll.
- Har du tid nästa vecka? - Jag är lite upptagen.
- Har jag gjort nåt fel? - Vill du höra sanningen?
- Allvarligt, vill du inte ses igen? - Nej.
Du bjöd ut mig och kom för sent.
Du var väldigt sen. Sen pratade du enbart om dig själv.
När jag föreslog att du skulle se till patienten var det emot reglerna.
Men biffen var väl god? Varför gå hem till en tom lägenhet?
Tack men nej tack, Oliver.
Och jag går inte hem till en tom lägenhet.
Hej. Vad gör du här helt ensam?
Marshall Close. Max.
Jag vet var du bor. Ska vi se om det är nån hemma?
Ska vi det? Kom då. Duktig hund. Kom nu.
Va?
- Hallå? - Var har du varit?
- Dörren stod öppen. - Hittade du inte hem?
- Det ser hemskt ut. - Du blir precis som mig.
Jag har ringt djurhemmen.
Jag har kollat överallt, men jag glömde kolla här inne.
- Vad gör du här? - Ben hjälpte mig upp från stigen.
- Trillade du? - Nej, jag har alltid fisk på huvudet.
Kan du lägga dem i frysen så att jag kan äta dem imorgon?
Duktig hund. Jag var så orolig. Jag visste inte var du var.
Jag skulle inte säga nej till ett chokladkex!
- Vilket räddningsteam! - Varsågod.
Han måste ha svimmat. Han vägrar åka till sjukhuset.
- Har du varit ute med kompisarna? - Nej. Det hade varit bättre.
Han blev rätt skrämd. Det värsta var att tappa bort Max.
- Hade du kul? - Inte direkt.
- Han borde skaffa en elskoter. - Det har jag inte råd med.
Hörseln är det inget fel på. Var är hans fru?
Hon dog förra året. De hade varit gifta i 50 år.
Oj, 50 år. Jag skulle inte klara en helg.
- Var sjutton har teet tagit vägen? - Inte ens en dag.
Förlåt.
Du måste stretcha först, så att du inte sträcker nåt.
På tal om det...
- Hej. - Hej.
Ha en bra dag.
De brukar inte bli så rädda innan de ser mina mjukdjur.
Det är mitt fel. Det var veterinären.
Va? - Du tappade plånboken!
Så här blir du inte redo. Upp och stå, Francis. Kom igen.
Vad säger du?
Jag kommer aldrig att springa fem kilometer.
Nej, till den här.
Det är min brors och han ska vara borta i två år.
Den är perfekt för dig och Patrick. Den är inte så dyr.
Jag tänkte att det skulle vara bra.
Becky, den är underbar.
- Tack. Jag älskar den! - Det var så lite.
Herregud!
Tyst med dig. Titta. Titta, Patrick.
- Du måste vrida. - Det gör jag.
- Vad är det som händer här? - Inget.
- Det ser inte ut så. - Pappas bil behöver nya däck.
Märkligt, jag ser inte din pappa här, men jag ringer honom.
- Ni behöver inte ringa nån. - Inte?
Då frågar jag igen. Vad är det som händer här?
- Vi stjäl däcken. - Hur vet ni hur man gör?
Vi har sett några videor. Hans bror har visat honom.
- Var är din bror? - Han sitter på ungdomsanstalt.
- Håll tyst, Spike. - Förlåt.
Lyssna nu. Jag tänker inte berätta för nån om det här.
Men om jag hör eller ser nåt igen ringer jag polisen.
Vart ska ni gå? Ni slipper inte ifrån det här ostraffat.
- Det blir min tredje kvarsittning. - Det är värre än så, Spike.
Det är miss Francis samhällstjänst.
- Anmäl er till välgörenhetsloppet. - Jag vill inte springa, miss.
Inga diskussioner. Ni kan börja träna nu.
- Hur då? - Ni kan springa härifrån.
- Kom igen, de måste ätas. - De här muffinsen är utsökta.
- Ja, visst är de goda? - Nej. Inte förrän du har sprungit.
- Det är orättvist. - Nej.
- Läckerbit? - Tack.
- Jag erbjuder dig muffins. - Nej tack.
Min klass och jag ska springa i parken för att träna inför loppet.
Rektorn är väldigt imponerad. Synd att din klass inte är så ivrig.
Där har du fel, mr Peters. Alla pojkar har anmält sig.
- Vad har du hotat dem med? - Inget. De vill vara mina vänner.
Se upp. Han blir rektor när mrs Phillips går i pension.
- Det var han som började. - Men vi vill att du ska stanna här.
- En muffins? - Nej!-Maureen.
Varför måste mina saker magasineras?
Vad gör mrs Rochester oacceptabel i det viktorianska England?
Ja?
Kom nu, din lata...
Sarah?
- Skojar du? - Vänta.
Herregud, så gulligt.
- Kom in. - Varsågod.
- Den här är till dig. - Tack.
- Får jag en sån? - Nej, då måste du riskera livet.
- Carly Williams? - Ja.
- Michael Azikiwe? - Ja.
Vikki Andrews? Vikki?
Vet nån var Vikki är?
Ut med det. Vi ska ha gjort ett engelskaprov till lunch.
- Vikkis föräldrar har problem. - Det är privat, Tariq.
- Får hon problem? - Inte om jag kan göra nåt åt det.
Min mormor har dåliga knän. Får jag också gå?
Bra försök. Vänd på pappren. Ni har en och en halv timme på er.
Hej, det är Vikki. Lämna ett meddelande.
- Hej. - Miss Francis, Vikkis lärare.
Jag försökte få henne att gå till skolan för provet. Det är viktigt.
- Men vi har problem i familjen. - Det var tråkigt att höra.
- Min man och jag ska separera. - Du älskar att berätta det för folk.
Hon tar det inte så bra.
- Får jag problem? - Inte med mig. Ska vi gå en sväng?
Jag hämtar jackan.
- Du gör det när hon frågar. - Ja, för hon frågar snällt.
Du ser vad jag kämpar mot.
Hon vill inte bo hos mig och min pojkvän.
Hon vill stanna här, hos sin pappa.
- Vi kommer strax. - Okej.
- Förlåt mig. - Du är duktig på engelska.
Du kan enkelt få ett A, men då måste du komma till proven.
Det är allt som händer hemma. Jag mår så dåligt hela tiden.
Jag ville inte sabba provet.
- Kan jag berätta en hemlighet? - Ja, ingen lyssnar ändå på mig.
Jag har en storasyster jag alltid har stått i skuggan av.
Hon har allt och har lyckats med allt, och det berättar mamma ofta.
Min farmor gav mig ett gott råd.
Sätt bara en fot framför den andra. Till sist känns det som att gå.
Jag har sett till att du kan ta provet på lördag.
- Allvarligt? Gjorde du det för mig? - Ja, du får inte prata om provet.
Jag kommer att veta om du har sett frågorna innan.
- Jag lovar, på mitt liv. - Så långt behöver du inte gå.
Vi borde gå tillbaka.
- Hade du några planer på lördag? - Nej, jag gör aldrig nåt.
- Hallå? - Sarah?
Ben? Är det du?
Jag gör dig besviken igen.
- En försoningspresent? - Kom in.
- Vad för dig till båtfolket? - Jag har tänkt på det du sa.
- Du ska visst vara med i loppet. - Jag ska springa, i alla fall.
Jag vill gärna sponsra dig. Du springer väl för ett gott syfte?
Kanske rehabilitering av veterinärer med hopplösa sociala färdigheter?
Nåt i den stilen. Du behöver nog inte betala-
- för chansen att jag orkar springa fem kilometer är rätt liten.
Okej.
Oj. Är du säker? Det är väldigt generöst.
Jag är hopplös, men givmild.
- Nu måste jag göra det här. - Jag är rädd för det.
- Jag har överlevt min första termin. - Du har gjort skillnad.
- Vad pratar ni om? - Maureen? Ska du nånstans?
Nej, nån sa att det var maskerad.
- Du ser fantastisk ut. - Det vet jag väl.
Grattis, miss Francis. Du klarar dig inte så illa som förväntat.
Vilket fantastiskt beröm. Tack, mr Peters. Tror jag.
- Är du redo för loppet? - Jag jobbar på det.
- Du springer väl inte för mopsarna? - Det är en hund inblandad.
- Smartskaft. - Jag hörde det där.
- Det var meningen. - Då så. Fem, sex. Det saknas en.
Patrick!
Patrick?
Patrick, var är du? Patrick?
Patrick!
- Har han chip? - Det vet jag inte.
- Vi hittar honom nog. - Hur vet du det?
- Han är så fin. - Vi delar på oss och möts här sen.
- Okej. - Jag skaffar mer hjälp.
- Ursäkta, det var min... - Jag måste till min pilates.
Hej. Du är visst överallt.
- Vem är det? - Jag ville prata med Vikki.
Hej, miss Francis. Jag hämtar henne. Det här är min man Ben.
- Jag tänkte berätta det. - Jaha... Varför det? Det gör inget.
- Så du är Vikkis pappa. - Hej, miss Francis. Vad är det?
Patrick är försvunnen. Vill du hjälpa mig att hitta honom?
- Kan jag hjälpa till? - Nej, vi klarar det.
- Vi ses. - Nu hittar vi Patrick.
- Jag tänkte berätta det. - Varför då?
Det hade varit underligt.
Hej. Det är ingen stor grej. Sluta prata med dig själv.
- Va? - Inget.
FÖRSVUNNEN HUND
Förlåt, farmor.
- Vad har du gjort, Sarah? - Grattis, pappa.
Så ja, snuttan. Han dyker nog upp.
Du får inte säga till Caroline att jag grät.
- Vill du ha en karamell, snuttan? - Nej tack. Jag ska springa imorgon.
Varför då? Har du stulit nåt?
- Jag har ingen lust. - Varför inte?
Jag saknar Patrick. Han grymtar och snarkar, men jag gillar honom.
- Det låter som jag. - Ni låter som ett perfekt par.
- Det förvånar mig inte. - Det är orättvist.
- Sarah försöker verkligen. - Och en dag lyckas hon.
Sluta vara så nedlåtande.
- Finns det nåt att dricka, pappa? - Vad vill du ha?
- Nåt i ett stort glas. - Gin och tonic.
- Men utan tonic. - Skulle inte du springa imorgon?
Jag går ut i köket och firar pappas födelsedag.
Man får visst inte säga nåt. Hon är så känslig.
Vad är det?
Tack.
Sarah? Hallå?
Det är Ben.
- Vem vill ha pappas pannkakor? - Jag.
Varför har ni inte väckt mig? Jag kommer för sent till loppet.
- Jag är sponsor, det gör inget. - Du behövde sova.
- Det här är viktigt för mig. - Har ginen gått ur kroppen?
Kan du säga nåt hjälpsamt för en gångs skull?
Vad har jag gjort?
Va?
Är nån död? Så skumt.
Kom igen.
Jag kommer att vara utmattad innan det här dumma loppet börjar.
Nej!
Du kommer för sent. De sprang för 20 minuter sen.
Jag kan inte göra nåt rätt. Jag är helt oduglig.
- Varför springer inte du? - Jag har sträckt en muskel.
Typiskt. Efter allt snack och så springer du inte ens.
Nej. De ska in i bilarna.
Mina sponsorpengar skulle göra en gammal man glad.
Jag skulle kunna gråta.
Miss Francis. Sarah.
Jag skulle kunna bevittna att du startade, istället för mrs Phillips.
Tack...
Peregrine.
- Som i boken? - Ja.
Tack, Peregrine.
Stå bakom strecket.
- Spelar det nån roll? - Vi gör det ordentligt.
Tre, två, ett.
- Vad var det? - Mrs Phillips hade ett horn.
Då gör vi det här.
Okej.
Kom hit.
- Går det bra? - Jag mår fint.
- Är du säker? - Ja, jag mår bra.
Luta er inte mot avspärrningen.
Vi har haft flera olyckor idag.
Vinnare är Michael Azikiwe!
- Jag är så stolt över dig! - Snyggt jobbat.
Bra gjort, Michael. Grattis.
- Jag visste inte att du kan springa. - Miss Francis tvingade mig.
Kom ihåg att tacka miss Francis. Du har talang.
Svampkastningen på lärarna är tyvärr inställd.
Vikki!
- Du gjorde det, älskling. Bra gjort! - Tack, pappa.
- Förlåt att jag har varit jobbig. - Det har varit svårt för alla.
- Det blir lättare när mamma är borta. - Det är bättre för henne.
Du och jag klarar oss nog.
TILL MINNE AV ROGER WILLIAMS SOM DOG HÄR PÅ EN LÖPARTUR
- Hej. - Hej.
- Är du inte lite sen? - Jag är lite tidig inför nästa år.
Jag kan springa med dig. Det hjälper att prata med nån.
- Miss Shaw! - Ja, mrs Phillips.
Mr Peters sms: ade mig. Miss Francis springer.
- Hon kom för sent, men springer. - Härligt.
Får jag låna megafonen?
Jag ska bara...
- Härliga kakor, Maureen. - Tack.
Nu klarar du det själv. Är vi vänner?
Lyssna nu! Min väninna Sarah började springa 20 minuter efter alla andra.
Hon springer för att få 1 000 pund till en elskoter åt en gammal man.
Om ni har lite extra tid kan ni väl heja på henne i mål?
Snälla, ni? Kom igen.
- Å, nej. Hon kommer nog inte. - Jo, det gör hon. Lita på henne.
Hon borde ha stannat för en kopp kaffe och en kaka på vägen.
Miss Francis! Miss Francis!
Kom igen, Sarah! Du klarar det!
Fortsätt, Sarah! Kom igen!
Kom igen, Sarah! Du klarar det!
Miss Francis! Miss Francis!
Nej, miss! Kom igen, ni klarar det!
Spring! Du klarar det!
Patrick?
Miss Francis! Miss Francis!
Bra jobbat!
- Bravo. Bra jobbat. - Ja!
Jag är inte död. Patrick. Min egen Patrick.
- Ni klarade det, allihop! - Jag fick ett B!
- Till och med jag fick ett C. - Spike.
- Jag fick ett A. Tack för allt. - När som helst.
- Hej, Albert. Hur är elskotern? - Inte så illa.
Synd att de inte hade den i grönt.
Om du vill ha en kopp te efter springturen så kom förbi.
- Gärna. - Ta med småkakor.
Och ta med honom också.
- Okej. Vi ses. - Kom igen.
Är du hungrig? Vem är mammas söta pojke?
Kom nu.
TILL MINNE AV FLORENCE FRANCIS "FARMOR VET BÄST"
SLUT
Patrick till inspelningen. Har nån sett Patrick?
DAMTOALETT
Översättning: Tilda Appelberg Scandinavian Text Service 2019
Ansvarig utgivare: Timo T. Lahtinen